Kampen+om+virkeligheten

//__ Hva er sant på TV? __// Bilder kan formidle mye, og forskjellige kulturer og aldersgrupper har en egen oppfatning av symbolikken og virkeligheten i bildet. En journalist skal alltid søke etter sannheten og virkeligheten, men dette kan bare oppnås i en hvis grad. Når man ser forskjellige bilder, og har ulike oppfatninger av dette, skaper det forskjellige virkeligheter, noe som gir forskjellige utfall og meninger hos mottakerne. Virkeligheten skal ikke påvirkes av ulike interesseforhold, som makthavere, organisasjoner eller økonomiske interessegrupper på noen måte. Man må finne ut hva man ser på som rasjonelle og irrasjonelle nyheter og fremstillinger. ( viser til eksempel om Erna Solberg son sendte inn tv-team fra sovjet. De skulle dekke hvor dårlige asylforholdene var i Norge for å stanse alle asylmottakerne fra å komme hit. Dette er i strid med Norges holdninger til fri journalistikk, og makthaverens interesse bestemmer hva det sanne ord er. Vinklingen til teamet er på bestilling fra Norge, og gir derfor ikke et totalt og helt bilde, men viser kun til få perspektiv, og man får trangsynte og forvrengte bilder.) //__ Journalistikkens virkemåte og makt __// Samspillet mellom form og innhold er viktig i en eventuell påvirkning eller endring. Selv om en journalist har muligheten til å forandre meninger, er det ofte stilt spørsmål til hva som skaper endringen, formen eller innholdet i teksten? Formen bringer innholdet frem, men innholdet er en del av formen. Ofte er det vanskelig å skille disse fra hverandre i en tekst eller bildepresentasjon, og man ser den stort sett som to enheter som glir inn i hverandre. Det trykte er fritt, men har allikevel en form, og viser til journalisten. Man blir aldri helt objektiv, men det er viktig at en journalist alltid streber mot full objektivitet for å oppnå det i størst mulig grad. //__ Når ryktene tar kontroll __// Når Clinton om Lewinskys forhold kom ut, oppstod det følere rykter. Gjennom over 1500 reportasjer fant et forskningsteam ut at objektivitet, normer om holdninger ble satt til side, hekt frem til førstesidestoffet. Det var lite faktaopplysninger, og det meste var basert på svirrende rykter som gikk. Mye av stoffet hadde ingen kilder, eller anonyme kilder til bruk. Ofte skal man ha informasjonen fra to kilder om man vil holde det anonymt, men det var langt fra tilfellet i denne saken. //__ Maktbegrepet __// Mediene har uten tvil makt til å påvirke og endre holdninger. Den kan ta opp debatter og skape diskusjoner. Men makten er ofte tatt til for store høyder. Den har muligheten til å påvirke, men mediene har ingen utøvende makt. Den kan ikke tvinge frem endringer som en selvstendig institusjon, den kan kun videreformidle og skape ønske om endringer. Gjennom debatter om diskusjoner kan media belyse saker, men media er uten handlekraft i en direkte innfallsvinkel.
 * KAMPEN OM VIRKELIGHETEN **

//__ Journalistikken og Virkelighetsdebatten __// Å danne seg en grunnleggende forståelse av betydningen av forskjellige livssituasjoner og virkelighetsoppfattninger er helt nødvendig for å kunne utvikle et kritisk blikk. Dette er derfor veldig viktig for TV-journalisten. Objektivitetsdebattens kraftigste fase ligger noen år tilbake i tid, innenfor journalistikken ble den utløst da McCarthy-prosessene på 1940- og 1950-tallet i USA gav datidens journalister og redaktører et dårlig omdømme. Journalistene skulle kun referere det makthaveren sa, og ikke gå i grunnen og analysere hva makthaverens egentlige hensikt og hans atferd var. Det dannes flere syn på objektet, dette er det ikke alltid journalistene får frem i det de skriver og sier. Det blir da gjerne dannet flere synsvinkler og virkeligheter av en og samme sak. Og derfor er det viktig å danne sitt eget syn på objektet og ”ta saken i egne hender”. Dramaturgen Bob Foss’ løsning på objektivproblemet i faktasaker er at journalisten presenterer seg selv, og gjør greie for sitt standpunkt og gjør på den måten fortellingen mer personlig. Og dermed blir det opp til oss som ser rapporten på TV å avgjøre hvordan vi vil feste oss til det som blir sagt, eller om vi danner oss et eget syn. //__ Strukturering av Objektivitetsdebatten __//

Etter 2. verdenskrig vokste samfunnsvitenskaperne fram, målene deres var å gjøre det samme for samfunnet som ingeniørvitenskapen og naturvitenskapen hadde gjort for teknologien. Debatten som fulgte i samfunnsingeniørenes fotspor, fikk navnet ”positivismedebatten”. I 1971 foretok den svenske medieforskeren Jörgen Westerståhl en gjennomgang av debatten om objektiv nyhetsformidling.

// 1) //// Oproblematisk objektivitetstro: Enligt denna uppfattning är det givet att nyhetsförmedlingen // // kan //// och skall vara objektiv. Själv är man objektiv och fi nns // // det andra som inte är det, beror det på okunnighet eller bristande vilja. // // 2) //// Objektivitet som riktmärke: Objektiviteten är även enligt denna uppfatning ett // // värde. Det är emellertid inte möjligt att fullständigt förverkliga objektivitetskravet. // // Det är ett mål, en ledstjärna som man hela tiden bör sträva i riktning mot, // // men som man aldrig helt kan nå. // // 3) Objektivitet genom konkurrens: För den enskilda journalisten eller för ett enskilt // // medium är det inte möjligt att uppnå objektivitet, eft ersom starka subjek // // kapittel // // tiva inslag alltid måste göra sig gäl lande. Genom att samma skeende skildras av // // många kan man emellertid nå ett till stånd som tillgodoser väsentliga objektivitetskrav. // // 4) Objektiviteten, ett skenvärde: Enligt denna uppfattning är allt tal om objektiv // // nyhetsförmedling ogrundat. Den bild av verkligheten som nyhetsförmedlingen // // ger är alltid påverkad av förmedla rens subjektiva syn och läget förbättras ej av // // att man är subjektiv på olika sätt. Objektiv nyhetsförmedling är en illusion. // // 5) Objektiviteten är ett falskt värde, ägnat att skydda en viss samhällsordning: Här // // är det inte den individuella subjektiviteten som är problemet, utan uppfatt ningen // // att varje nyhetsförmedling tjänar det slag av politisk system inom vilket // // den verkar. Man avvisar objektivitetskravet därför att det är förbundet med ett // // samhällssystem som man ogillar. // // Westerståhl // (hentet fra http://www.kommunikasjon-kultur.no/index.php) De fleste av nåtidens journalister vil antakelig kjenne seg igjen i tolking nr. 2 eller 4. Politikere og andre makthavere vil nok føle seg mer hjemme i tolkning nr. 3.

//__ Hva Påvirker Journalistiske Produkter? __// All journalistikk blir påvirket av den personen som lager det. Personlige trekk vi gjerne kan oppdage i produktet er alder, kjønn, kulturell bakgrunn og eventuell politisk tilknytning, interesser og lignende. De indre, redaksjonelle faktorene som påvirker produktet er eksempelvis den enkelte redaksjons journalistiske ressurser, som vi kan utdype mer som de ansattes kunnskaper og evner. De ytre faktorene som påvirker produktets objektnivå er informasjonen, kildene og hvem som gir informasjonen. Det er tre typer faktorer som naturlig påvirker journalistens mulighet til å være objektiv og upartisk: // Personlige forhold ved den enkelte journalist, Indre faktorer knyttet til den enkelte redaksjon eller til arbeidssituasjonen, Ytre faktorer knyttet til den aktuelle saken // //__ Oppdateringssyken – et journalistisk problem __// I alle nyhetsredaksjoner finner en ulike tendenser til «oppdateringspsyke». Vi har ikke bare oppdateringspsyke i nyhetsredaksjonen men også i nyheter på nett, i radio og TV. Overdimensjonering er noe som oppstår i tilfeller der en redaksjon kjører fram en egenprodusert sak, en sak de selv har gravd fram og avslørt, og som de ønsker skal forbli på samfunnets dagsorden en tid. //__ Konsekvensene av journalistikk – og konsekvensnøytralitet __// Det har ofte oppstått problemer mellom journalister og enkeltmennesket. Grunnen til dette er at konsekvensene at journalistikken har vært store og ødeleggende. Når det kommer til journalistikken så er den ganske konsekvensnøytral. Det vil si at overlegninger om konsekvensene ikke er avgjørende for hvor mye en sak dekkes eller ikke. Redaksjonen må derfor stille strenge krav til egen presentasjon, formspråk og dimensjonering av saken. Å publisere noe kan være ubehagelig for journalisten som skal lage saken som fører til store personlige konsekvenser for den personen det gjelder. Beslutningen av en sak må være konsekvensnøytral. Journalistikken og redaksjonens oppgave er å bringe saken fram for offentligheten gjennom å avdekke og dokumentere. Journalistene og redaksjonen må altså forholde seg empatiske og ta etiske hensyn i arbeidet sitt. //__ «Tønne-saken» __// I desember 2002 startet denne saken, men i 2003 dominerte den fullstendig debatten om journalistikk i Norge. Det ble skrevet kritiske oppslag om de økonomiske forholdene til Tore Tønne. Mediene så bort fra saken før jul, fordi da ble det kjent at han hadde tatt livet sitt. Da startet en debatt om medienes og journalistikkens rolle i alt dette. Hovedproblemet i denne saken var det samlede medietrykket, og det samme gjelder neste sak.

//__ «Hedrum-saken» __// Kristin var bare 12 år når hun ble drept i Hedrum i Vestfold. Journalistene viste ikke mye empati for dette. Menneskene som bor i Hedrum og venner av jentas familie opplevde journalistene som lite hensynsfulle og veldig nærgående. De måtte sette opp et vakttelt og plassere vaktposter for å holde journalistene unna familien som gikk gjennom en vanskelig tid. Dette var en klar sorgsituasjon for familien og vennen til Kristin, og med en sorgsituasjon oppstår det ofte aggresjon. Aggresjonen var rettet mot pressen. De var over alt, de fløy med helikopter for å ta bilder. Etter slike episoder har redaksjonen lært noe av feilene de har gjort. Når det gjelder bilder har redaksjonen kommet fram til at de skal bruke felles bilder av hensyn til pårørende og politiets arbeid.

//__ Kritikken mot personvinkling i journalistikken – hvor tett på? __//

Grensene for hva som er akseptabelt å belyse i pressen knyttes til individets handlinger i den offentlige affære. (handlinger offentlige personer foretar i kraft av sin stilling, gjennom utøvelse av makt eller de krav til moral slike personer selv stiller til offentlig til skue. Det kan være vanskelig å vite hvor tett på man kan gå i personvinkling og avstanden mellom personfokusering og personforfølgelse er ikke lang. ”Vær varsom plakaten” i punkt 3:4 forteller en regel som er grei å bruke i journalistikken: //Vis respekt for menneskets egen egenart, privatliv, rase nasjonalitet og livssyn. Fremhev ikke personlige og private forhold når dette er saken uvedkommende.// Relevans og vesentlighet bør man også ta tyngre inn som vurderingskriterier før publisering. Det er riktig å publisere uten å la hensynet til konsekvensene sensurere dekningen, men samtidig er det sterkt krav om at det som presenteres må være sant og vesentlig. Avgjørelsene og de etiske spørsmålene som kommer sammen med personvinkling i journalistikken må vurderes fra gang til gang. Ingen tilfeller er like, selv om mange har likheter. Alt kan dekkes, men journalister bør ha som hovedregel å holde seg borte fra farlige situasjoner der de kan virke provoserende på folk som av en eller annen grunn ikke er i stand til å bedømme sine handlinger. //__ I virkeligheten: begrenset objektivitet __// For journalister er målet størst mulig grad av objektiv beskrivelse. Begrepet objektivitet bygger på kravene om sannhet, relevans og upartiskhet i behandlingen av stoffet. Det ingen gitt at dette målet er nådd. Uten en plattform som bygger på journalistisk etikk og upartiskhet kan ikke journalistikken fylle sin samfunnskritiske rolle. Men verken forskere eller journalister kan oppnå full forståelse av virkeligheten. Objektivitet kan ha begrensninger som er knyttet til kunnskap, verdigrunnlag og observasjonsevne. Tross dette er selvsagt full objektivitet idealet for journalister. Vi bruker begrepet //begrenset objektivitet// for å ikke slippe taket på idealet, men likevel akseptere forutsetningene og forstå at objektivitet er uoppnåelig. //__ Kamp mellom pressgrupper, eiere og journalister __//

De ideelle og de kommersielle interessene har hele tiden vært i brytning gjennom journalistikkens århundre. Eksempler:

Bladet //Det nye// hadde oppslag om tannhygiene. Artikkelen framhevet et spesielt brusmerke som særlig medvirket til å ødelegge tennene. I etterkant ble bladet truet med annonseboikott fra fabrikantens side, de krevde en ”oppklarende” artikkel, men den daværende redaktøren bøyde ikke unna. Fabrikanten fortsatte å annonsere.

Lokalavisen i Mysen ble også utsatt for trussel om annonseboikott etter et oppslag om skitt og møkk i gatene i Mysen. Det ble rettet kritikk mot de forretningsdrivende for ikke å holde orden og hevdet at dette var noe av grunnen til nedgang i sentrumshandelen. Denne påstanden ble det store murringer mot fra kjøpmennenes side. Truslene om boikott ble aldri noe av.

//__ Eiers interesser versus journalistens frihet __// Journalisten ønsker full frihet og tilstrekkelig med ressurser for å drive sitt yrke og denne journalistiske friheten skal gi publikum en garanti for produktets troverdighet. Journalist og eier har på sett og vis alltid gått hånd i hånd, men det kan oppstå rivninger. Den fullstendig uavhengige redaksjon finnes ikke. Alle redaksjonelle produkter vil på en eller annen måte være preget av sin tilknytning eller eierform. Det kan dukke opp situasjoner der journalistiske avgjørelser kommer i konflikt med eierens interesser. Slike situasjoner redaktørplakaten blant annet skal regulere for å skape handlingsrom, journalistisk frihet og uavhengighet.